Chet-chet!
Chet-chet-chet!
Még mindig felismerlek lépteid dallamáról.
A jobboldalad nehezebb, mint a bal.
De most csak idegesen toporogsz, váltott lábbal.
Ezt soha nem csináltad. Kőszikla voltál.
Az élet, a tapasztalatok...
ezek ringatnak jobbról balra.
Üdvözöllek itthon, Tamacti Jun!
Felség!
Küldetésem befejeződött.
Húsz nyárra szólt.
És a nyarakból már mind tél lett.
Hoztál nekem adót és sarcot?
Igen.
A szekerek tengelye hangosan nyikorgott a súlyuk alatt.
Száz kocsi, isteni matériával, búzával megrakva.
Gyémánttal, fejszékkel, rabszolgákkal.
Remek adószedő vagy.
De Boszorkányvadásznak nem neveznélek.
Minden faluban kihallgattam a jósokat,
de egyikük sem hallotta Jerlamarel nevét.
Megégettem mindet, amelyik hazudni mert.
Elterjesztetted a nevét.
Hogy megtalálhassam.
A prófétája lettél?
Összehívtad az embereket, meséltél nekik a mágiájáról,
megmondtad nekik a nevét, és elvetetted a magját?
Boszorkányvadász tábornokodként
azt kell jelentenem, hogy csődöt mondtam, királynőm...
és állok a következmények elébe.
De egy dolgot kérnék:
ahelyett, hogy az oltáron végeznél velem,
véget vethetek életemnek önkezemmel,
mint egy harcos?
Felség, a nép örvendezik.
Az elöljárók elosztják a hadizsákmányt. A raktárak csurig rakva.
A rabszolgapiachoz már kihúzták a köteleket.
Legnagyobb tiszteletnek örvendő generálisunk hazatért!
Tamacti Jun?
Igen, én vagyok az, Tamacti Jun.
Száz szekérrel tértem haza 101 helyett.
Felség, valóban nem találta meg az eretneket,
de bűnét a 100 megrakott szekér fényében kellene értékelni.
Lord Dune, menj az oltárhoz!
Szólj a népnek, hogy gyülekezzenek! Szólni kívánok hozzájuk.
Én is ünnepelni fogok.
Tamacti Jun.
Igen.
Húsz éven át tartó hűséges szolgálatodért cserébe
megadom a lehetőséget,
hogy önkezeddel vess véget az életednek.
Isten veled!
Lord Dune, miért vagy még itt?
Megparancsolhatta volna, hogy éljen.
Tamacti Junnál jobban senki nem tudja, mit jelent a kudarca.
Saját végzetüket ünneplik éppen.
Elveszett egy ember.
Nem!
A hatalmunk veszett el!
Jerlamarel egy isten, aki a világot járva újabb isteneket teremt,
akik még több istent teremtenek!
Tamacti Jun tudja, mit veszítettünk.
És most menj!
Tamacti Jun!
Gyere! Ott van, a fa alatt.
Ki? Hol? Melyik fa alatt?
Pulykák!
Kerülj mögéjük, és hajtsd őket felém!
Készen állsz?
Csitt, apa!
Tapintsd ezt meg!
Én készítettem.
A könyvekből. Vadászatra.
Hallgasd!
És tanulj!
- Eltaláltam! Gyere! - Mi?
Az egyik könyvben érdekes dolgokat olvastam
az Amerikában korábban élt emberekről.
Mi az az Amerika?
És ez még csak a kezdet, apa! Nagyon sokat olvastam.
A megfelelő gépekkel és elég energiával
sokkalta erősebb fegyvereket készíthetünk, mint ez.
Egy óra alatt akár százat is elejthetünk vele.
Meg voltak ilyen bombáik...
A bomba nevű tárgyak egész városokat felrobbanthattak.
Minden második szavad könyvszó, kicsim, és nem jelentenek nekem semmit.
És ez a pulyka?
Ez vacsorát jelent.
Akár mindennap vadászhatok.
Szarvast is hozhatok.
Pont mint Jerlamarel.
Szarvast mondasz.
És anyádnak hogy magyaráznád el?
Pont mint Kofun! Szerinte rejtegetnünk kell a tudásunkat.
Tudod, mennyire szeretem a szarvast.
A pulykát viszont egyáltalán nem.
- Elalszom a húsától. - Tudom, apa.
Mit csinálsz?
Megölhetném őket...
és azt sem tudnák, mi történt.
Azt mondanák, az isteni láng lecsapott.
Miközben mi tudjuk,
hogy az isteni láng nem más, mint egy csomó gáz 93 millió mérföldnyire,
- az űrben... - Hagyd abba!
Nem azért hagyta a könyveket, hogy fegyvereket készítsünk.
Honnan tudod? Miért hagyta a könyveket? Mi volt az oka?
Magyarázza meg, professzor!
Állj!
Nem szoktad elképzelni?
Mit?
Hogy milyen lesz találkozni vele.
Már ha találkozunk.
Majd ez elvezet hozzá. A világ fényképe van benne.
Tessék, már azt is tudom, hol vagyunk.
A folyónk egy nagyobba folyik bele, a Mississippibe.
Aztán...
volt egy Pittsburgh nevű város.
- Pittsburgh. - Szerintem arra...
Iparváros, leginkább acéltermeléséről ismert.
Goddens: Amerika történelme.
Apánk az emberiség minden korából hagyott ránk valami bölcsességet,
de a te szádból, Kofun, ez is unalmasan hangzik.
A fegyvermániád az unalmas.
Az állandó olvasás és semmittevés az unalmas.
- Chet-chet! - Chet-chet-chet!
Tegnap éjjel született egy gyermek...
Souter Bax testéből.
De nem volt meg mindene.
Nem nézett ki embernek.
Mert ti, boszorkányok, megátkoztatok!
Meg kellene égetni őket!
Nem követni őket!
Ami belőle jött,
az maga az ördög volt.
És erről ők tehetnek.
A csecsemő nem egy átok miatt lett olyan.
Isteni láng, vedd magadhoz!
Azért lett ilyen, mert nem elég friss a vérünk.
Amikor egy maroknyi ember sokáig él elszigetelten,
a törzs vére túl sűrű lesz.
Generációk óta tudjuk, hogy friss vér nélkül
szörnyek jönnek közénk.
- Egyszerű genetika. DNS klaszterek... - Csitt, Haniwa!
Ez a csecsemő egy figyelmeztetés.
És hallgatnunk kell rá.
Meg kell osztanunk magunkat, és tovább osztódni.
Nem.
El kell mennünk a fesztiválra, eltáncolni a szörnyek elől.
Okkal nem mentünk eddig sem.
Odakint vadásznak ránk.
Itt biztonságban vagyunk.
Okosabban kellene partnert választani.
Baba Voss, a szükség nagy.
Friss vér kell a törzsnek, már jó ideje.
Azt mondtam, nem!
Túl sokáig voltunk ide bezárva.
Bezárva?
Itt biztonságban vagyunk.
Az egyik nem zárja ki a másikat.
Különösen úgy nem, hogy sokuk vitatja, vajon mi mind
védelemre szorulunk-e a Boszorkányvadászoktól,
vagy csak a te gyermekeid?
Gyógyír nélkül voltak, mikor kórság gyötörte őket,
nem kereskedtek senkivel éveken át.
Nélkülöztek. Szó nélkül.
És ha megtiltod nekik, hogy törzsként hagyják el a völgyet,
akkor egyesével fogják.
Magukra hagyatva kóborolnak majd.
A Boszorkányvadászt hamar a nyakunkra hozzák.
Akkor csak jobb, ha valamennyire irányíthatjuk, merre mennek,
és kivel kerülnek kapcsolatba.
Mit javasolsz, szerelmem?
Ismerem az utat egy fesztiválra.
Ott lesz gyógyszer, áru és friss vér is.
Haniwa és Kofun úgy marad biztonságban, ha senki nem tud erről a helyről.
És ha ez azt jelenti, hogy felügyelni kell, merre mehet a törzs...
hát legyen. Akkor azt tesszük.
Szólnak majd, ha vége?
Természetesen, felség.
Vége?
Hírt kaptunk nyugatról, felség.
Hírt?
Hatalmas Isteni Láng,
fogadd be szikrámat lángodba
és hagyd, hogy felemelkedjen Hozzád!
Nincs még vége.
Egy hétig leszünk oda. A fesztivál pár napnyira van innen.
Antia is megy, és ő fiatalabb, mint mi!
Haniwa, nem kockáztatom meg, hogy bárki is rájöjjön.
Tizenhét nyáron át megőriztük a titkot.
A gyanú árnyéka azért ránk vetült.
Anya, fogalmad sincs, mennyire jól tudunk titkot tartani.
Ezt hogy érted?
Nem vagytok elég érettek a magotok megosztásához vagy elvetéséhez.
Fúj, semmi ilyesmit nem akarunk.
Akkor meg minek jönnétek?
Mit kezdjen egy olyan, mint én, egy vak magjával?
Gyere csak ide!
Azt mondtam, gyere ide!
Miért mondasz ilyeneket?
Nem tudom. Sajnálom.
Mivel szeretlek benneteket...
és ti mind szerettek engem,
bizonyos hangokra nem figyelek a fejemben.
Mert tudom, hogy ti nem hazudnátok nekem.
Azt, hogy láttok, a véletlennek köszönhetitek.
De nehogy azt higgyétek, a nem látók felett álltok!
A könyvek szavait ne hangoztassátok, mert vannak köztük gonoszak is.
Mama, a virág elhervad, mielőtt odaérek.
Neked szántam, hogy az úton szagolgasd.
Segít hangulatba jönnöd a táncra.
Ki mondta, hogy akarok?
Eljött az ideje, Bow. Én táncoltam apáddal.
Sorakozó!
- Baba? - Szerelmem!
Alkenny! Ne feledjétek, a vízesés népének valljuk magunkat.
És ne beszéljünk a múltról!
Jó utat!
Hé!
Haniwa!
Lassíts már!
A széllel szemben megyünk. Nem hallhatnak.
És ez maradjon is így!
Boldog vagy?
Kofun!
Megyünk világot látni!
Az meg mi?
Lehet, innen ment az űrhajó a Holdra.
Nézd azt a kereket!
A könyvekben nem emlegettek ekkora autókat.
Gyere, mielőtt besötétedik!
Friss gyapjú! Finom, mint a selyem!
Háló az öltözéked javításához!
Én vagyok az Isteni Láng papja,
a tűz testvére, mely úgy formál, mint az isteni anyagokat.
Én vagyok Isten akaratának végrehajtója.
Építettünk egy lángtemplomot!
És hoztunk boszorkányokat is, hogy égjenek!
Mindet elítéltük, mert övék a fény ereje.
Van itt egy Boszorkányvadász is.
Nézzétek...
Nem. Ez valami más.
...ahogy a fény boszorkáiból hő lesz!
Kérem!
Nem is látnak!
Nézd a szemüket!
A semmiért égetik meg őket!
- Állj! - Kérem!
Tévednek! Nem is...
A Boszorkányvadász elkerült minket, de az üzenete mindenüvé eljutott.
És követői akadtak.
A gyerekek soha nem lesznek biztonságban.
Dehogynem. Otthon.
Mindenki azt hiszi, az otthona biztonságos...
amíg egyszer csak nem az.
Segítség!
Haniwa!
Erős.
Fiatal.
Egészséges...
Végre egyszer kiszabadultak a birkák a kerítés mögül.
Fethin?
Fethin!
Rabszolga-kereskedők!
Mi az?
Rabszolga-kereskedők!
Elvitték a kislányomat, Fethint!
Fethin!
Rabszolga-kereskedők voltak!
Anya! Apa! Ébresztő! Én vagyok.
Mit keresel te itt?
Anya, valami rettenetes...
Hol van Kofun?
Szerintem...
elrabolták.
Kik?
Rabszolga-kereskedők.
Te meg mi a fenét művelsz?
Miért álltunk meg?
A fiúnak pihenni van kedve.
- Valami nem stimmel ezzel. - Kiderítem.
Nem.
Majd én.
Ha üvöltesz, kibelezlek.
Nem halljátok? Megsérült.
Állandóan elbotlik, így én is.
Hát, igyekezz nem botolni!
Hiszen vérzik!
Honnan tudod?
Szaglász vagyok.
Érzem a vér szagát. És sántít is.
A vevőimet nem a lába érdekli.
Kis heves!
Ezért jó pénzt kapunk.
Mozgás!
Ott! Füstöt látok. A Bölcsek útján mennek.
Le fognak térni róla.
Azzal engem nem tévesztenek meg.
Hagynak nyomot. Én meg látni fogom.
- Összegyűjtöm a harcosokat! - Erre nincs időnk!
Csak páran jönnének. Inkább maradjanak itt!
Haniwa, mutasd az utat!
Bürök. Ők hagyták itt.
Biztos?
Teljesen.
ÉLEK TOVÁBB AZ ÖSVÉNYEN
Apa! Anya!
Üzenetet hagyott.
Kofun üzent nekünk.
Mit?
Hogy hagyhatott üzenetet?
Bízz bennem!
Bízzak? Mi az üzenet?
Kofun írt egy üzenetet, amit el tudok olvasni.
Nem! Honnan tudod ezeket a szavakat?
Honnan ismered az írást és olvasást?
A dobozban volt, anya. Tudást rejt.
Kinyitottuk.
Megtanultunk írni és olvasni.
Minden könyvet elolvastunk.
Ki nyitotta ki?
Én.
Mi áll az üzenetben?
- Anya, én... - A fiamat elhurcolták!
Vissza akarom kapni! Mi áll benne?
Őrök!
Ül!
Hogy hívnak?
Kofun.
Én Fethin vagyok.
Tényleg azt hitted, hogy ha megtudják, hogy sebesült vagyok, segítenek rajtam?
Oké, szívesen.
Nem úgy értettem.
Köszönöm szépen.
Óvatosan! Sok a szikla!
Anya!
Jól vagyok.
Igen.
Előttünk van egy épület. Füst száll fel belőle.
A tornyok isteni anyagból vannak? - Igen.
Ott tartják a rabszolgákat eladás előtt.
Ha most nem hozzuk ki, viszik a piacra.
Honnan tudod, apa?
Ismerem ezt a helyet...
mert az apám közéjük tartozott...
ahogy az ő apja is.
És egy ideig én is.
Ne gondolj rosszra, Haniwa! Apád más volt.
Ne hazudj neki rólam!
Arra neveltek, hogy ártatlanokat verjek láncra,
korbácsoljak meg és adjak el.
Megtanított a kínzás mesterségére.
De azt a részemet, azt az embert, eltemettem...
egy nagyon mély gödörbe.
De most azt kell tennem, amit megfogadtam, hogy soha nem fogok.
Mit?
Felébreszteni ezt a lényemet.
- Apa, elmegyek veled. Itt az íjam. - Nem!
Nem, kicsim.
Amivé válok, azt neked nem szabad látnod.
Visszahozom a testvéredet.
Érted jó sokat kapok.
Nagyon sokat.
Ez meg mi volt?
Hunyd le a szemed!
Wech!
A nagy Baba Voss!
A gyávák gyávája.
A legendás...
dezertőr.
Végre felvirradt a napom.
És enyém lesz a fejed!
Vedd fel!
Apa, vigyázz!
A te fiad!
Ne...
Apa!
Én vagyok.
Én vagyok, anya.
Minden rendben.
- Kofun? - Jól vagyok.
Kofun!
Minden rendben, anya!
Minden rendben.
Haniwa!
Itt vagyok, anya! Mind itt vagyunk.
Sajnálom!
Annyira sajnálom!
- Sajnálom a dobozt. - Semmi baj.
Sajnálom!
Anya?
- Mag... - Ne!
Anya!
Ne!
Anya?
Minden, amit a könyvekből
a fesztiválról...
és az elmúlt 17 nyáron megtanultunk...
Nem akarunk innen elmenni.
És Haniwa?
Mi van veled?
Egy ember halott.
Egy rossz ember.
De ettől még halott.
És én öltem meg.
Tudtam, hogy megölhetem úgy, hogy ne kapjanak el.
Minden, amit tanultam...
amit olvastam...
minden egyes szó arra késztet...
hogy elmenjek innen.
De, anya...
nagyon félek attól,
amivé lettem, és amire képes vagyok.
Tudd, hogy szeretlek, anya.
És téged is, apa.
És egy nap a nagy szám miatt égetnek meg.
Nem.
Már tudom.
Tudom.
Ismerlek.
A gyerekeim...
Mert ismerem őt is.
És ideje mesélnem róla.
Jerlamarelről.
Ideje, hogy halljátok az igazat.
Hogy mindenki meghallja.
Jó ember volt.
De a hatalom néha legyűri a jót.
Mesélek róla nektek.
Baba, hívd ide Parist!
Ezt neki is hallania kell.
A feliratot fordította: Varga Attila