Здравей, приятелю.
Здравей, приятелю? Това е глупаво.
Може би трябва да те нарека някак, но това би било опасно.
Трябва да запомним, че си въображаем.
По дяволите.
Наистина се случи. Говоря на въображаем човек.
Ще ти кажа добре пазена тайна, по-голяма от всички нас.
Съществува група от могъщи хора, които тайно управляват света.
Никой не знае за тях, сякаш са невидими.
Единият процент от единия процент,
хората, които се правят на богове, без да им е позволено.
И сега ми се струва, че ме следят.
Заради станалото снощи.
Трябваше да отида на рождения ден на Анджела.
Но вместо това отидох...
Здравей, Рон.
Заповядай.
КАФЕНЕТО НА РОН
Ти си Рон.
Но истинското ти име е Рохит Мехта.
Променил си го, когато си купил първото си кафене
преди шест години.
Сега притежаваш 17, а скоро ще имаш още осем.
С какво мога да ти помогна?
Харесва ми да идвам тук заради бързия интернет.
Това е едно от малкото места,
където има оптична връзка с гигабитна скорост. Добра е.
Толкова е добра, че задейства тази част от мозъка ми,
която смята, че доброто не може да съществува безусловно,
така че започнах да следя целия трафик в мрежата ти.
И се натъкнах на нещо странно.
Тогава реших да те хакна.
Да ме хакнеш...? - Знам, че имаш уебсайт,
наречен "Момчетата на Платон". - Моля?
Използваш "Тор" мрежата, така че сървърите ти да са анонимни.
Постарал си се да го скриеш, но аз го видях.
Протоколът за "луково" рутиране не е чак толкова анонимен.
Който контролира изходните възли, контролира и трафика,
което означава, че аз контролирам всичко.
Учтиво те моля да напуснеш. - Притежавам всичко - имейлите ти.
Файловете, снимките.
Ако не се махнеш, ще повикам... - Полицията ли?
Искаш да научат за 100-те терабайта детска порнография,
която предлагаш на 400-те си хиляди потребители?
Честно казано, надявах се да е просто садо-мазо.
Разбираш ли колко по-лесно щеше да е?
Никого не съм наранил.
Никога.
Това е личният ми живот.
Разбирам какво е да си различен.
И аз съм доста различен.
Не се самозадоволявам, гледайки малки деца,
но не знам как да говоря с хората.
Можех да разговарям само с баща си.
Но той почина.
Моите съболезнования.
От какво си отиде?
Левкемия.
Не успях да го докажа,
но беше заради радиацията във фирмата, където работеше.
Сега е мъртъв.
Но с фирмата всичко е наред.
Ами...
Всичко е наред, Рохит.
Повече няма да се тревожиш.
Не разбирам.
Изнудваш ли ме?
Заради парите ли го правиш?
Само това ли те интересува?
Не.
Ако сега ти платя, ще искаш още и още.
Няма значение колко пари ще ти дам.
Все ще уведомиш полицията.
Няма да ти платя.
Не забравяй, че и ти наруши закона.
Всъщност си прав.
Донякъде.
Обикновено правя тези неща от компютъра си,
но този път реших да не е от клавиатурата.
А лице в лице.
Опитвам се да работя върху социалното си разстройство.
Но има опасност да избягаш след разговора ни.
Ще накараш системния администратор да свали сървърите и да изтрие всичко.
Затова включих точното време и мястото в анонимния си сигнал.
Почакай. Ще ти дам парите! Ще ти платя.
Колко искаш? Ще ти платя.
Точно тук грешиш, Рохит.
Парите въобще не ме интересуват.
Сега ме следят.
Висшестоящите не харесват хора с моите способности.
За три минути унищожих работата, живота и съществуването на човека.
Изтрих го. - Ей.
Ей, ти.
Хлапе!
Какво става?
По света се случват вълнуващи неща, а?
Вълнуващи неща.
Олсейф
Но само през нощта съм отмъстителен хакер.
През деня съм най-обикновен инженер по кибер сигурността
с работен номер ЕР28-0652.
Елиът?
Ела тук.
Какво става? - Здрасти.
С всичко, което плащат... Да, мога... Разбира се, че мога...
Мога да се справя. - Снощи пак са ги хакнали.
Гидиън... - Това е приятелката ми Анджела.
Понякога е доста напрегната, но повярвайте, че е добър човек.
Какво е това? Историята на достъпа? Атаката е от типа "РУДИ".
Страхотно. - Ще ми отговориш ли, Гидиън?
Мислиш, че е страхотно? Това ни убива, Елиът.
Гидиън, няма да... - Анджела!
Първо да видим как ще протече срещата.
Всяка седмица нападат мрежите им.
Кой знае дали няма да се откажат от нас.
Тук ли ще дойдат? - Да. А какво ти казах
за начина ти на обличане?
Прегледай историята на достъпа.
Трябва да сме готови, ако имат въпроси.
Добре.
Пак ли си пропушила? - Не получи ли съобщенията ми?
Изпратих ти 13. - Извинявай, не успях да дойда.
Обеща ми, че този път ще се опиташ.
Спри да мислиш за друго, когато ти говоря.
Мразя, когато правиш така.
Извинявай. Мислех за работата.
Сигурно затова Гидиън те обожава.
Непрекъснато ми благодари, че те доведох при нас.
Но по някаква причина мисля, че тайно мразиш да работиш тук.
Права е. Харесвам повечето колеги, но фирма за кибер сигурност,
която защитава корпорациите? Това е най-омразното ми нещо.
Не, тук много ми харесва.
Извинявай.
Просто съм в лошо настроение.
Закъснявам с последните две вноски от студентския ми заем,
а не мога да убедя Гидиън да ми увеличи заплатата.
Здравей. - Здрасти.
Здрасти, приятел. Снощи не те видях.
Къде беше? - Трябва да вървя. Имам работа.
Разбра ли какво е станало?
Да. Каза, че е работил.
Трябва да поговориш с него. - Ще закъснеем за съвещанието.
Не може да ме понася и знаеш защо.
Анджела, не искам такова негативно отношение в живота си.
Точно за това говоря.
За какво мислиш?
За нищо.
Искаш ли да знаеш за какво мисля аз?
За първия път, когато дойде при мен.
Не дойдох доброволно при Криста, а по принуда, но я харесвам.
Беше ми лесно да я хакна. Паролата й е Дилън 2791.
Любимият й изпълнител и годината, в която е родена, но в обратен ред.
Въпреки че е психолог, не може да преценява хората.
За разлика от мен.
Каква е тайната ми? Търся най-лошото в тях.
Знам, че се е развела преди четири години.
Това й се е отразило много тежко
и оттогава се среща със загубеняци от сайта "е-Хармъни".
Отскоро излиза с Майкъл Хенсън.
Потърсих го онлайн, но не намерих нищо.
Няма "ЛинктИн", "Фейсбук", нищо.
Нещо в него ме притеснява и ме кара да се замисля.
Скоро ще го хакна. Както правя винаги.
Знам, че нямаш изблици както преди, което е добре.
Но виждам, че все още таиш гняв.
Трябва да поработим върху проблемите ти с гнева, Елиът.
Ядосан си на всички, на обществото...
Майната му на обществото.
Знам, че имаш за какво да си ядосан,
но като се затваряш,
няма да си помогнеш.
Криеш болката в себе си. Върху това трябва да поработим.
Защо си толкова разочарован от обществото?
Не знам.
Може би защото всички заедно решихме, че Стийв Джобс
е велик човек, въпреки че е изкарал милиарди, експлоатирайки деца?
Или пък защото имам чувството, че всичките ни герои са фалшиви.
Целият свят е една голяма измама.
Пишем си глупави коментари, придавайки им важност.
Социалните ни медии се рекламират с фалшива интимност.
Или сами си избрахме това?
Не с нагласени избори, а с притежанията и парите си.
Не казвам нищо ново. Всички знаем защо го правим.
Не защото "Игрите на глада" ни правят щастливи,
а защото искаме да ни упоят.
Защото боли да не се преструваме. Защото сме страхливци.
Майната му на обществото. - Елиът.
Елиът. Не казваш нищо.
Какво има?
Нищо.
Не се разстройвай.
Защо?
Различна си от повечето хора.
Поне се опитваш.
Поне разбираш.
Какво разбирам?
Какво е да чувстваш самота.
Разбираш болката.
Искаш да предпазиш хората от нея.
Искаш да ме защитиш.
Заради това те уважавам.
Защо смяташ, че познавам самотата?
По дяволите, от имейлите й.
Елиът?
Не знам.
Да поговорим за снощи.
Отиде ли на рождения ден на Анджела?
Да. Беше хубаво.
Опита ли да поговориш с някого?
Да.
Взех номера на едно момиче.
Така ли? - Сладка е.
Харесва "Игрите на глада".
Пак се криеш, Елиът.
Параноята ти се връща, когато се криеш.
Поемаш по опасен път.
Да поговорим за мъжете в черно, които виждаш.
Още ли са там?
Не, казах ти, че ги няма.
Лекарствата, които ми даде, вършат работа.
Здравей, човече. Искаш ли да...?
Искаш ли да обядваме заедно? - Да, но...
Имам други планове. - Да.
Каза абсолютно същото предните три път, когато те поканих.
Знам, че с Анджела сте близки от доста време,
затова много ми се иска с теб да се разбираме.
Имам чувството, че между нас е неловко.
А ти?
Няма проблем да е неловко.
Да, но на мен не ми е приятно.
Обичам Анджела и ми се иска...
Да се разбираме заради нея. Искам да кажа, че...
Затова съм тук. Просто...
По принцип не правя такива неща... - Лудост ли е, че не го харесвам?
Във Фейсбук е харесал "Важни решения" на Джордж У. Буш,
"Трансформърс 2: Отмъщението" и музиката на Джош Гробан.
Нужно ли е да си намеря още оправдания?
Старая се, нали разбираш?
Беше елементарно да го хакна. Паролата му е 123456Седем.
Видях как за първи път казва "Обичам те" на Анджела в "Джичат",
както и първата от многото му изневери със Стела Б.
Не съм правил нищо подобно... - Мислех да кажа на Анджела,
но тя има ужасен вкус за мъже и още не съм готов
да видя какво ще се случи.
Харесваш музика. Аз също. "Маруун Файв".
А и по-лесно понасям Оли, отколкото другите.
Поне засега. - Това имах предвид.
Просто исках да го знаеш.
Харесвам те, братле. Искам и ти да ме харесваш.
Разбирам те.
Ще се постарая повече.
Чудесно, човече.
Когато си готов, може просто...
...да се помотаем.
Забравих, че не обичаш да те докосват.
Не би трябвало да мразя Оли. Не е чак толкова лош.
Твърде е глупав, за да е лош.
Всъщност, като се замисля за наистина лошите хора,
"Корпорация Е" - най-големият конгломерат в целия свят.
Толкова е голяма, че се простира навсякъде.
Идеалното чудовище на модерното общество.
Може да я наричаме "Дяволската корпорация".
Всичко необходимо в живота... - След задълбочено
препрограмиране това е единственото, което чувам,
виждам или чета, когато се появят в моя свят.
...което предлагаме. Заедно можем да променим света...
"Дяволска корпорация".
Криста щеше да откачи, ако научеше за това.
Но те наистина са дяволски конгломерат.
А сега трябва да им помогна. - За вас се грижат шестима инженери
на място.
Както и няколко други... - Това е Тери Колби.
Въпреки че е главният технически директор
на една от най-големите компании на света, използва "Блекбери".
Това е, ето тук.
Освен това изглежда, че не вижда често терминали.
Не е експерт, а кретен.
Арогантен кретен. Това е най-лошият вид.
Здравей.
Тайрел Уелик, вицепрезидент "Технологии".
Елиът. Обикновен техник.
Не бъди толкова скромен.
Започнах от същото място като теб
и ако трябва да съм честен, наистина ми липсва.
Виждам, че използваш ГНОМ.
Аз предпочитам КДЕ.
Знам, че този работен плот трябва да е по-добър,
но нали знаеш какво казват?
Навиците трудно се променят. - Директор използва "Линукс" с...
Знам какво си мислиш. Нали съм директор,
защо въобще използвам "Линукс?
Стар навик, както казах.
Ще е забавно да работя с теб.
Трябва да се върна при другите.
Приятна вечер, Елиът.
Понякога си представям, че спасявам света.
Спасявам всички от невидимата ръка.
Тази, която ни поставя значки на служители.
Която ни принуждава да работим за тях.
И ни контролира всеки ден, без въобще да разберем.
Но не мога да я спра.
Не съм толкова специален.
Просто съм анонимен.
И самотен.
Щях да съм съвсем сам, ако не беше Куерти.
Мразя, когато не мога да овладея самотата.
Започнах да плача все по-често, вече през седмица.
Какво правят нормалните хора, когато са толкова тъжни?
Мисля, че търсят утеха в приятелите и семейството си.
Това не е вариант.
Аз взимам морфин.
Ключът да взимаш морфин, без да се превърнеш в наркоман,
е да се ограничиш до 30 милиграма на ден.
По-големите дози увеличават поносимостта ти.
Проверявам качеството на всяко хапче.
Имам "Субоксон" от 8 милиграма,
ако изпадна в абстиненция.
По дяволите. Пак е свършил.
Колко струва?
Аз черпя.
Не, Шейла.
Недей така. Това е обикновена сделка,
както винаги досега. - Добре.
Какво ще правиш довечера? Опитах се да ти пиша във "Фейсбук",
но не те намерих. - Не съм във "Фейсбук".
Какво? Защо?
Защото мразя "Фейсбук".
Това е откачено.
Искаш ли да ги вземем заедно?
Чисто "екстази".
Никога не взимай решения, когато си на морфин.
Криста е отбелязала в "Инстаграм", че е в "Пиер Лоти".
Време е да разберем кой си, Майкъл Хенсън.
Хайде.
Благодаря ти. Чао. - Чао.
Такси.
Здравейте, току-що си забравих ключовете в едно от такситата ви.
Пет, шест, й, две.
Разбира се.
Ами вие двамата?
Имате ли дребни?
Ще ми помогнете ли?
В Ню Йорк е скъпо. Моля ви.
"Хоуторн" 306. Благодаря ви.
Хайде, нещастно куче. Няма ли да се изпикаеш?
Хайде, де!
Давай!
Хайде! - Хей!
Пишкай вече! - Хей.
Може ли да ми услужите с телефона си?
Нямам батерия. Трябва да се обадя на мама.
Благодаря.
Не отговаря. Все пак благодаря.
Анджела, наред ли е всичко? - Трябва да дойдеш в "Олсейф".
Там ли си? В 03:00 ч. сутринта?
Пак нападнаха "Дяволската корпорация", но сега е по-зле.
Атака за отказ на услуга.
Обади ли се на Лойд? Той е дежурен. - Да, тук е.
Говори ли с техническия им отдел? - Държат връзка, но нищо не става.
Не мисля, че Лойд ще се справи.
Гидиън тъкмо ми повери този клиент. Не мога да се издъня още сега.
Нуждая се от теб. Моля те.
Идвам веднага.
Защитна стена: достъпът отказан Възможна атака [връзката отхвърлена]
Най-накрая. - Успокой се. Забавих се само час.
За "Дяволската корпорация" това са приходи от приблизително 13 милиона.
Всъщност го изчислих. Точно толкова изгубиха.
Не се тревожи. Ще се погрижа.
Какво става, Лойд?
Лойд?
Елиът. Много е зле.
Най-лошата атака, която съм виждал.
Преконфигурирахте ли ДНС? - Да.
Спри услугите. - Вече го направих.
Рестартирах сървърите, но не се появяват.
Някой разбива цялата им мрежа.
недостижим
Тъкмо съобщиха за прекъсването.
Хакнат корпоративен сървър - ударът е по-тежък от очакваното
По-лошо е, отколкото мислех. Влезли са в мрежата.
Какво е състоянието?
Настроихме протоколи за защита, за да не се случи нищо подобно!
Откъде идва атаката? - Отвсякъде. САЩ, Финландия, Тайланд.
Рестартирайте услугите и пренасочете трафика. Обади се на "Пролексик".
Какво? - Не е просто атака за отказ на услуга.
Мисля, че имат руткит вътре в сървърите.
Какво е руткит? - Луд сериен изнасилвач
с много голям член.
За бога, Лойд. - Съжалявам.
Зловреден код, който завзема цялата система. Може да трие файлове,
да инсталира програми, вируси. - Как можем да го спрем?
Това е проблемът. Не можем. Невидим е.
Всичките им сървъри пресрочват зареждането и не се възстановяват.
При всяко рестартиране на сървъра
вирусът се копира при зареждането и унищожава хоста.
неизвестен хост
Как ще възстановим мрежата, ако не рестартираме сървърите?
Не можем.
Точно това е целта им.
Разпространили сме вируса, докато сме се защитавали.
Можем само да изключим цялата система,
да изтрием заразените сървъри и после да ги заредим отново.
Идваш с мен. - Да.
Лойд, кажи им да изключат всичко.
Добре. - Сървърите са в Дълес.
Ще ни трябва самолетът.
Зареждат архива на мрежата. Нали теглите историята на достъпа?
Спри! Кажи му да спре. - Какво?
Не зареждайте сървърите. Пропуснали сте нещо.
Един от заразените сървъри все още работи.
След колко време ще стигнем до този сървър?
Готов ли е резервният сървър?
Да, но не е конфигуриран за автоматично превключване.
Трябва да пренасочим трафика и да превключим ДНС.
Ще се справиш, ще се справиш.
Това е невъзможно! - Ще се справиш.
Почти стигна до заразения сървър.
Още ли сме на линия?
Наред сме.
Да.
Ще погледна заразения сървър.
Дай ми минутка. - Ще те чакам при асансьорите.
Трябва да са оставили следа. Всички хакери обичат вниманието.
Не правят такива атаки, ако нямат причина.
Това е. "Долу обществото".
Това шега ли е?
Твърде лесно беше. Въобще не го бяха скрили.
прочети повече
ОСТАВИ МЕ ТУК
Тази бележка е за мен.
Казват ми да го оставя тук.
Но защо?
Няма значение.
Време е да ги спра.
Въведете "Да" за изтриване, "Не" за отказ:
Защо не мога да го изтрия?
Не искам да го изтрия. Искам да остане.
Какво ми става?
Ще променя достъпа до основната директория,
за да мога само аз да я ползвам. Никой няма да разбере.
За вас, г-не.
Знаеше ли, че съм гей?
Не.
Считай, че съм ти се разкрил.
Трудно е, защото не обичам да говоря за сексуалния си живот.
Но партньорът ми е много параноичен.
Мисли, че се срамувам...
Иска да го афиширам публично. Както и да е, гей съм.
Благодаря. - Да.
Не се тревожи, човече. Хакерите бързо губят интерес.
Ще се отегчат и ще започнат да тормозят някой друг.
"Дяволската корпорация мисли да ни разкара.
И нямам право да ги виня.
Можеха да се обадят на другите екипи по сигурността.
Но се обадиха на теб.
Някой ни харесва.
Но натискът е върху Тери Колби.
И той командва.
"Дяволската корпорация е 80% от бизнеса ни.
Ако ги изгубим, това ще е краят.
Това ще е краят.
За мен.
Чувствам, че мога да говоря с теб.
Поне повече, отколкото с другите.
По някакъв странен начин сигурно ще се радваш, ако фалираме.
Хайде, стига.
Знам, че мразиш да носиш тези глупави ризи.
Гидиън?
Обещавам, че ще ги намеря.
Сървърите на "Дяволската корпорация" скоро ще са отново активни.
Ще погледна файла с данни. Ще разпитам за "долу обществото".
Не съм ги виждал във форумите. Сигурно са нови, но са добри.
Тежка нощ?
Г-Н РОБОТ
Тук слизам.
Мисля, че трябва да дойдеш с мен.
Но само ако не си го изтрил.
Ако си го изтрил, няма за какво да говорим.
На мен ли говориш?
Моля за внимание. Вратите се затварят.
Кой си ти?
Чакаме следващия влак.
И после какво?
Ще отидем в Бруклин.
Кони Айлънд.
Защо?
Какво има там?
Очевидно ще задаваш много въпроси.
Разбирам, че това, което правиш, е странно.
Но не мога да ти кажа нищо, докато не отидем там.
Тук не се пуши.
Следеше ме.
Защо?
Какво искаш от мен?
Баща ми беше дребен крадец.
Не можеше да се задържи на работа, затова крадеше.
От магазини и къде ли не, все на дребно.
Веднъж ми каза нещо, което никога няма да забравя.
Каза: "Всички крадат. Такъв е животът.
Смяташ ли, че хората получават каквото заслужават? Не.
Плащат им повече или по-малко,
но някой по веригата винаги е измамен.
Аз крада, но не ме хващат.
Това е договорът ми с обществото.
Хванат ли ме да крада, ще отида в затвора.
Но ако не успеят, значи съм си заслужил парите".
Уважавах го.
Мислех, че е готино, когато бях малък.
Няколко години след това най-накрая го хванаха.
Пратиха го в затвора.
Умря пет години по-късно.
С него си отиде и уважението ми.
Мислех, че е свободен да прави каквото иска, но не беше.
Беше в затвора.
Също като теб, Елиът.
Но аз ще те измъкна.
Защо се срещате на живо?
Помниш ли хакерите "О-Мегз"?
Водачът им ги предаде на ФБР
и шестима от тях свършиха в затвора. Знаеш ли как ги хванаха?
Използвали компютъра му.
Проследили ги чрез имейли, ВПН сесии, чатове, съобщения.
Хванат ли един, хващат всички.
Нарича се... - Централно уязвимо звено.
Да. Тъй като не искали да се срещат на живо,
сами се компрометирали с всеки изпратен емотикон.
Правилото при нас е, че го правим само тук.
Всичко свършва, щом излезеш, и започва, когато влезеш.
Криптирането ни е истинският свят.
Тогава как разговаряте? - Не разговаряме.
Идваме и си отиваме. Работим по проекта, когато можем.
Как им се доверяваш?
Поставям им изпитание.
Ако се справят, стават част от нас.
Ако се провалят... - Вчерашната атака.
Изпитвал си ме.
Каза, че има проект.
Какъв е? - Ще разбереш по-късно.
Искам само да ти покажа мястото.
Почти нищо не можеш да направиш без процесор.
Полудявам.
Сигурно полудявам, защото това не се случи, нали?
Беше халюцинация. Дали? Мамка му, аз съм шизофреник.
Побърках ли се най-накрая? Не, не. Това наистина се случи.
Беше истинско. Анджела ми се обади. Бях в "Олсейф".
Хакнаха "Дяволската корпорация". Това са факти, а не халюцинации.
Знам, знам. Знам, че говоря
на въображаем човек, но аз те създадох.
А това не си го измислих.
Слава богу, че си тук. Щях да отида да те чакам в "Старбъкс".
Знаеш ли, че живееш в лош квартал?
Да.
Искаш ли да се напушим и да гледаме любимия ти филм?
Снощи ни спаси задниците.
Мислех, че Гидиън ще ме уволни.
Къде беше?
Мислех, че ще спиш.
Да, заспах във влака.
Прозвуча като лъжа.
Но както и да е, не ми се говори за това.
Искаш ли да го направим?
Куерти ми липсва. Дано все още ме обича.
По дяволите.
Не трябваше да е тук.
Дай ми минутка да я разкарам. - Всичко е наред.
Това е чудесно.
Радвам се за теб, Елиът. - Не е каквото изглежда.
Може би трябва да е. Хубаво е,
че излизаш на срещи.
Ще се видим в понеделник.
Ще гледаме филма някой друг път.
Обещавам. - Добре.
Забавлявай се.
Елиът?
Мамка му. Днес сряда ли е?
Шейла. - Трябва да си преместя колата.
Върви си, Шейла.
Веднага.
Никъде не се споменава г-н Робот. Нито пък "Долу обществото".
Хакерите не говорят за тях.
Никой не ги е чувал във форумите и блоговете.
"Забавно общество" притежава имота от 13 години.
Собственикът е бил застрелян преди година и половина.
Оттогава няма такъв.
И няма история на предишните собственици.
Този тип е добър. Много е добър.
Няма значение. Ай Пи адресът им е във файла с данните.
Това ще е достатъчно, за да ги хванат.
Какво искаш, г-н Робот?
Здрасти.
Къде е шефът ти?
Стига глупости.
Кога ще ни дадеш достъп до главната директория?
Какво? - Моля ти се.
Аз написах руткита.
Трябва да сложа Ай Пи адреса на Колби във файла с данните.
Задник.
Елиът, добри новини.
Купих последните "Туинкис" от "Гристидис". Искаш ли?
Тя ме нарече задник.
Да, това е Дарлийн.
Харесваш ли виенските колела?
Красиво е.
Става по-хубаво, когато се изкачи нагоре.
Обожавам да съм тук горе.
Харесва ли ти?
Дойдох да ти кажа, че ще те предам.
Ще им дам цялата информация. - Нека ти кажа защо дойде всъщност.
Тук си, защото усещаш, че нещо не е наред със света.
Нещо, което не можеш да обясниш.
Но знаеш, че контролира теб и всички, за които те е грижа.
За какво говориш?
За парите.
Парите не са истински, откакто се отказахме от златния стандарт.
Станаха виртуални.
Софтуер. Операционната система на света.
На прага сме да унищожим тази виртуална реалност.
Помисли.
Ами ако можеше да унищожиш един конгломерат?
Конгломерат, който е толкова дълбоко вкоренен
в световната икономика, че е твърде голям, за да фалира?
Искаш да предизвикаш финансов срив
като последния, който преживяхме, но далеч по-тежък.
Защо ми е да го правя? Всички ще изгубят парите си.
Ами ако ти кажа, че този конгломерат
случайно притежава 70 процента от световните потребителски кредити?
Ако хакнем центъра им за данни, можем да форматираме всички сървъри.
Включително резервните. - Така ще изтрием...
Всичко, което им дължим.
Всички данни за кредитни карти, кредити и ипотеки
просто ще изчезнат.
Няма да могат да използват остарелите хартиени записки.
Всичко ще изчезне.
Най-големият инцидент в историята на разпределението на парите.
Конгломератът е "Дяволската корпорация".
Затова ме избра. Защото работя в "Олсейф".
Утре "Олсейф" ще бъдат посетени от ФБР
и щатското кибер командване.
Ще промениш файла с данните
и ще вкараш Ай Пи адреса на терминала на Колби в него.
Тери Колби?
Него ли ще натопиш? Никой няма да повярва.
Виждал съм го, той е кретен.
Също като ФБР. И да не повярват, че е бил той,
ще помислят, че е дал достъп на някого.
Ще отиде в затвора.
И какво от това? - Не можеш да унищожиш конгломерат,
като го застреляш в сърцето. Истината за конгломератите е,
че нямат сърца. Трябва да ги разкъсаш парче по парче.
Когато умрат, умира и илюзията им за контрол.
Кой си ти?
Ще разбереш по-нататък. Сега имаш върху какво да помислиш.
Трябва да промениш адреса и да вкараш Ай Пи-то на Колби.
Направиш ли го,
ще започнеш най-голямата революция, която светът ще види някога.
Как ще платя студентския си заем? ДЯВОЛСКА КОРПОРАЦИЯ
Анджела Мос
БАЛАНС: Мос, Анджела
Настоящ заем: 197 455,64 щ.д. Изтекъл отчетен период: 196 955, 64 щ.д.
Дълговото робство: новата американска мечта
Разликата между бедни и богати е най-голяма от 20 г. и расте
ЗЛОДЕИ ЗЛОТО ВИНАГИ ПОБЕЖДАВА
Е, какво е положението? - Ако погледнете
първата страница от доклада... - Ти си този, който спря хакерите.
Анализаторите казаха, че е било много трудно.
По всичко е личало, че ще ни спрат за няколко дни,
така че се справи добре.
Добре.
Да започнем с Анджела, която отговаря за вас като клиент.
Първо забелязахме пробива
в 02:07 ч. източно стандартно време в петък вечер.
Тоест в събота?
Да, извинете ме. Технически в събота сутрин.
Добре, Анджела, тук сме заради техническите подробности.
Точно така.
Той дойде в офиса в 02:35 ч. и го инструктирах...
Чакай. Това е почти половин час след пробива.
Защо не влязохте от някой лаптоп?
Протоколът забранява... - Нямаше да е безопасно,
ако бяхме използвали терминал.
По-разумно беше някой да дойде,
за да се включи в защитена линия. - Точно така.
Тогава Лойд успя... - Един момент, моля.
Да.
Винаги съм харесвал тази гледка.
След като се погрижихме за това, докъде бяхме стигнали?
Къде отиде Анджела? Тя знае повече за случилото се.
Няма да ни свърши работа. Не и на това ниво.
Трябва да се придържаме към хората с технически познания.
Нека говорим по същество, защото не искам да стоя тук
и да гледам тази папка през следващите 20 минути.
Кой го направи? Толкова ли е сложно?
Кой го направи?
Открих конфигурационния файл
на руткита със следи от Ай Пи адреси.
Когато го дешифрирате, ще разберете кой ви е хакнал.
Минаха деветнадесет дни.
Няма никакви новини, арести или революция.
Нищо от ФБР, Колби или "Дяволската корпорация".
Колело на чудесата
Нищо от г-н Робот. Нито от "Долу обществото".
Трябва да се разсея.
Криста Гордън
Ало. - Обажда се Сам
от отдела срещу измами на "Банк ъф Ийст".
За съжаление трябва да ви уведомя, че сметката ви е компрометирана.
Моля? Какво е станало? - Преди да ви отговоря,
трябва да потвърдя данните ви.
Все още ли живеете на "Хоуторн" 306? - Да. Апартамент 2С.
Чудесно. А сега тайният ви въпрос - кой е любимият ви бейзболен отбор?
"Янките". Не си спомням дали това е тайният ми въпрос.
И името на домашния ви любимец? - Флипър.
С кого разговарям? Може ли името и номера ви?
С тези подробности и речникова атака с груба сила
програмата ми ще хакне паролата му за две минути.
Бих дал всичко, за да съм нормален.
За да живея в мехур,
в реалността на наивните.
Така оправдавам това, което правя.
Пазя оптимизма им. Защитавам ги.
Парола: няма намерено съвпадение
Как така? Твърде стар е, за да има сложна парола.
Трябваше да е комбинация от тези неща.
Пропускам нещо. Пропускам нещо.
Майкъл Хенсън не е истинското му име.
Хайде, ела тук.
Лени Шанън? Майкъл Хенсън?
Кой от двамата си тази вечер?
Ще спреш да се виждаш с Криста. - Какво...?
Ще скъсаш с нея и няма да я виждаш повече.
Услужих ти с телефона си.
Изневерил си на съпругата си със седем различни жени.
Имам дигитални доказателства.
Ашли Мадисън, онлайн компаньонки, фалшиви страници във "Фейсбук".
Имам абсолютно всичко. Ако не спреш да се срещаш с нея,
жена ти ще научи всичко, както и полицията.
Полицията ли? - Едната компаньонка е била на 15 г.
Това си го измислих,
но той наистина харесваше млади момичета, което ме улесни.
Няма да те издам, ако скъсаш с Криста.
Още тази вечер.
Добре.
И ще й кажеш истината.
Женен си, изневеряваш на жена си и ходиш по проститутки.
Никога не си имал сериозни намерения към нея.
Защо? Това ще я съсипе. Мисли,
че сме влюбени.
Точно така. Криста трябва да избягва задници като теб.
Радарът й се нуждае от поправка.
Ще разбера, ако й спестиш нещо.
Така че недей.
Има и още.
Искам нещо от теб.
Хайде, ела.
Харесвам те, Флипър.
Готин си.
Не искам да се окажа прав, когато хаквам някого,
но хората винаги намират начин да те разочароват.
Майкъл Хенсън ще заеме мястото си при другите.
Погребан завинаги в дигиталното ми гробище.
Ето как изглежда разочарованието. Казал й е. Плакала е цяла нощ.
Сега ще е тъжна. Не обичам да я гледам тъжна.
Добре ли си?
Извинявай.
Съжалявам.
Слушам те.
Мисля, че Анджела ме обвинява за срещата с "Дяволската корпорация".
Какво да правя? Трябва да поговоря с нея.
Мисля, че сам си отговори на въпроса.
Говори с нея. - Няма да отговори, ако й пиша.
Тогава отиди при нея.
Кажи й, че искаш да поговорите.
Ключът е в общуването, Елиът.
В истинското общуване с хората.
Сега това е най-важното за теб.
Здрасти. Може ли...?
Може ли да поговорим? - Какво?
Не искаш да говориш с мен. Не сме говорили след срещата.
Не искам да говоря с теб, защото се срамувам,
когато се сетя какво стана. Разбираш ли?
Всичко е наред. Ще го преживея.
Минаха три седмици. - Трябва да се връщам на работа.
Ще ме игнорираш ли? - Не трябваше да се застъпваш за мен.
Знам, че искаше да ми помогнеш, но не го прави повече.
Дори ако ще изгубя.
Остави ме да изгубя.
Не гледай така объркано.
Просто го кажи.
"Добре".
Добре.
Елиът...
ФБР твърди, че Колби е използвал хакери
или е работил заедно с тях,
за да притисне "Дяволската корпорация" за новия си договор.
След продължително и задълбочено разследване
близки на ФБР източници потвърждават, че хаковете
са частично свързани с терминала на Колби.
Случва се. Случва се. Случва се.
ТЕРИ КОЛБИ Е АРЕСТУВАН
Случва се. Случва се. Случва се.
Влезте в колата, г-не.
Г-не.
Бихте ли влезли в колата?
Вървете.
Влезте, г-не.
Хайде, влезте.
Добър вечер, Елиът.
Моля те, кажи ми, че ти също го виждаш.
Превод: Владислав Иванов